Фелипе Бенитес Рейес
Париж, антикварни книжарници

Превод от испански: Рада Панчовска, 2008

chitanka.info

Докато мириша розата от хартия,

увехнала и пожълтяла, на Ронсар,

някой забива игла

в заспалите очи, които плуват

из вълнистото море на приспивателното,

което са изсипали в чашата му.

Докато докосвам огладения кристал

на декоративен стих от Маларме,

някой постепенно

издига скелето на несигурния ти късмет,

скъсвайки хартия или изгубвайки ключ.

Люксембургски градини, докато ви пресичам вкочанен

и минавам пред статуята на Верлен,

помургавял в камъка, някой разрешава

онази химическа формула,

която ще посее облекчението или ужаса

в нашата беззащитна реалност.

В същото време, когато чета

стиха, в който Бодлер възсъздава

образа на змия,

танцуваща на върха на тояга,

някой казва някому на ухото

фразата, която винаги исках да чуя,

за да почувствам веднъж

потръпването пред пропастта на бъдещето.

Когато гледам да плува бледата Офелия

по езерото на стих на Рембо,

някой разбърква

в разклатената купа на съдбата

заровете, които решават

живота и любовта или противоположностите им.

Докато вървя с книгите си в торбата,

някой разстройва завинаги

непроницаемия сюжет на общата съдба,

като начертава пиесата на механичен гений,

способен да създава или руши.

Пролетта блести над реката

със светлина на дантела от осемнадесети век,

докато се отправям към кафенето на Двата Урода,

мислейки неспокойно за тези неща,

така, както се мисли за нож,

влизащ в тръпнещата плът на света.

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.